Je čas, na drsnou lekci.Ať život pořádně znáš.
Nikdy se na nikoho nespoléhej. Ani v této, ani v žádné jiné zemi.
Kdysi jsem doufala v přátelství. Abych patřila mezi své druhy.
Ale to byla jen hloupá dětská přání, někoho, kdo byl slepý.
Oči otvíráš, spatříš svět z mojí pozice.
V kleci na můj příkaz si zlobou zaručená.
Oči otvíráš. Vzdej se své milé země.
Je čas dospět a zmoudřet. No tak, maličká...
Oči otvíráš.
Zpočátku máme všichni to stejné. Prostou bláhovou důvěru.
Jsme uchráněni od všech ohledů, kdy život není čestný ani spravedlivý.
Ale pak přijde okamžik - pouhá pravda, kterou musíš přijmout.
Když se budeš spoléhat na druhé, nikdy nikam nezapadneš.
A když poprvé vykročíš, na svou vlastní cestu.
Všechno je ti zcela zřejmé. Nejlepší způsob, jak přežít, je zůstat sám.
Oči otvíráš vidíš svět z mojí pozice.
V kleci na můj příkaz si zlobou zaručená.
Otevři oči. A hleď, jak světlo slábne.
Je čas dospět a zmoudřet. No tak, maličká...
Oči otvíráš.